Tämänkin tekstityksen tarjoaa:
W
WW
WWW
WWW.
WWW.D
WWW.DI
WWW.DIV
WWW.DIVX
WWW.DIVXF
WWW.DIVXFI
WWW.DIVXFIN
WWW.DIVXFINL
WWW.DIVXFINLA
WWW.DIVXFINLAN
WWW.DIVXFINLAND
WWW.DIVXFINLAND.
WWW.DIVXFINLAND.O
WWW.DIVXFINLAND.OR
WWW.DIVXFINLAND.ORG
Suomentajat: Sensei69, gfx, agronman99, ~piniya~ Oikoluku: ~piniya~
"Jäinen sää on vaatinut ensimmäisen uhrinsa.
Moottoripyöräilijä jäätyi hengiltä Valtatie 4:llä -
ja jatkoi ajoaan vielä 90 km kuolemansa jälkeen.
Poliisit yrittivät pysäyttää hänet merkein, -
mutta kun mies ei reagoinut, he ryhtyivät takaa-ajoon.
He ajoivat hänen vierellään -
ja nuhtelivat häntä hänen asenteestaan.
Kun mies ei liikahtanutkaan, he tajusivat jonkin olevan vinossa."
Ei tunnu uskottavalta.
Se on ihmeellinen ajatus.
Kuollut nuori mies ajaa moottoripyörällään jäisellä tasangolla -
kahden poliisimiehen saattamana.
Mihin hän oli matkalla tuona kylmänä aamunkoittona?
Tapaamaan erästä, joka ei voinut odottaa aamuun asti.
Tässä on tarinan ainesta!
Leikkaan sen talteen. Se saattaa inspiroida minua.
Minä avaan.
Hei.
Hei. Mitä asiaa?
Olen näyttelijä. Etsin Enrique Godedia.
Hän ei ole täällä.
Mutta minähän näen hänet!
Joka tapauksessa, meillä ole ainuttakaan projektia, joten...
Tahtoisin puhua hänelle. Olemme vanhoja koulututtuja.
Olen Ignacio Rodríguez.
Hyvä on, tule sisään.
Kiitoksia.
En usko, että hän haluaa tavata sinut.
Ei se mitään.
Odota hetki.
Hän on näyttelijä, oikea maanvaiva!
Sanoin hänelle, ettei meillä ole elokuvaa tekeillä.
Sano, etten ole paikalla.
Sanoinkin, mutta hän näki sinut.
Ja minä näen hänet.
Hän sanoi olleensa koulukaverisi.
Kuka hän voi olla?
Ignacio Rodríguez.
Ignacio?
Ei voi olla!
Niin hän sanoi.
Ignacio, oletko se todella sinä?
Totta kai, Enrique!
Olen iloinen, että muistit minut!
Kuinka voisin unohtaa?
No, siitä on 16 vuotta.
Niinkö kauan?
Enemmän tai vähemmän.
En tunnista sinua tuossa parrassa.
Näytät paremmalta ilman sitä. Tule toimistooni.
Tahdotko kahvia?
En, kiitos.
Minä otan.
Sitten minäkin.
Martín, laitatko kahvia?
Laitan.
Istu.
Mikä tuo sinut tänne?
Tulin hakemaan töitä. Olen näyttelijä.
Toin ansioluetteloni.
Kimalais-ryhmä.
Itsenäinen teatteriyritys.
García Lorcan "El Retablillo de San Cristóbal", -
Mark Twainin "The Diary of Adam and Eve"..
Mark Twain, García Lorca.
Vain paras kelpaa Kimalaisille.
Etkö kirjoita enää?
En, lopetin aikoja sitten.
Mutta toin sinulle viimeisen tarinani.
"Vierailu".
Muuten, koska aloitat seuraavan elokuvasi?
No...
Teen mitä vain.
Selailemme lehtiä, ja yritän kehitellä tarinoita.
Tapasit minut kesken luovuuden kriisin.
Sepä harmi.
Lue tarinani. Saatat saada siitä ideoita.
Mistä se kertoo?
Koulustamme.
Yksi osa perustuu lapsuuteemme, -
ja toinen osa ei, kun hahmot kasvavat isoiksi.
Se on kuvitteellinen.
En ole esitellyt teitä. Ignacio, Martín.
Hauska tavata.
Sokeria ja maitoa?
Kyllä, kiitos.
Muuten, en kutsu enää itseäni Ignacioksi.
Olen Ángel.
Miten niin?
Se on taiteilijanimeni.
Ei näyttelijän nimi voi olla Ignacio Rodríguez.
Eikö?
Ei tietenkään.
Ángel Andrade.
Kaikki kutsuvat minua siksi, jopa äitini.
Sepä hienoa.
Kiitos.
Ignacio oli...
Ángel.
Ignacio...
Ángel.
No, Ignacio, ennen kuin hänestä tuli Ángel, -
oli... on vanha koulukaverini.
Martín on tuotanto-ohjaajani.
Ja jokapaikanhöylä.
No, Ignacio...
Ángel...
Niin, Ángel.
On mukava nähdä sinut.
Heti kun minulla on jotakin...
Anna minulle numerosi, niin soitan sinulle.
Minulla ei ole puhelinta, mutta minä soitan sinulle.
Jätänkö sinulle toisenkin kuvan?
Ei, älä huoli.
No, Ángel, oli hienoa tavata sinut.
Pitäisikö minun mennä?
Pitäisi.
Enkö voi auttaa sinua leikkaamaan...?
Et, kiitos vain.
Näkymisiin.
Oli hauska tavata.
Näytät mahtavalta!
Niin sinäkin.
Luethan "Vierailun".
Luen kyllä. Kuolen uteliaisuudesta.
Hienoa. Nähdään.
Luulin, ettei hän koskaan lähtisi!
Onko hän todella kaverisi?
On.
En ole nähnyt häntä sitten kouluaikojen.
Olimme todella läheisiä.
No, olihan hän ensimmäinen rakkauteni.
Mutta hän on muuttunut paljon.
En tunnistanut häntä.
Näetkö hänet uudestaan?
En.
Näytti siltä, että olisit pitänyt hänestä.
Ei ole mitään niin epäkiihottavaa kuin näyttelijä hakemassa töitä.
"Vierailu".
"La Bomba" -kiertueesta asti -
olen odottanut tätä hetkeä.
Tänään näyttelemme kaupungissa, jossa kävin koulua.
Jätän nimen mainitsematta, jotten mainostaisi sitä.
Parhaat muistoni kuuluvat Olympo-elokuvateatterille, -
joka on rappiolla tätä nykyä.
Kortti.
Olen kyllästynyt häviämään!
Häivy sitten.
Pidä taukoa.
Kiitos.
Hän määrittelee itsensä -
aavikon, vaaran -
ja itsepalveluravintolan sekoitukseksi.
Hän on mahtava taiteilija -
ja hyvä ystäväni.
Nyt kanssamme, -
seuraava esiintyjämme, -
mysteerinen -
ja kiehtova, -
se ainoa ja oikea, -
jäljittelemätön -
Zahara!
Pienet aplodit hänelle, Herra soikoon!
Joten...
Mitä?
Kuule...
Nähdään asuntolassa.
Kyllä, mutta...
Paquito, kuulit, mitä sanoin.
Sinulla on aikaa kaikelle, homppeli.
Monda!
Odota minua, rakas!
Moi.
Mikä hätänä?
En löydä avaimiani.
Voinko auttaa?
Joo.
Eivät ole täällä.
Katsotaan.
Eivät täälläkään.
Eivätkö?
Eivät.
Täällä ne ovat.
Huuleni kuluvat puhki.
Join liikaa.
Ei tarvitse minulle kertoa.
Hei! Imen munaasi!
Hän sammui.
Lapsi.
Ei pennin hyrrää.
Lottokuponki. Pidän sen.
Älä käynnistä moottoria ihan vieressä.
Mutta hänhän on sammunut. Aika hyvät vehkeet, vai mitä?
Eivät hullummat.
Katso, hänellä seisoo vielä.
Kulta, -
anna minunkin imeä vähän.
Ei, sinulla on tekemistä.
Olet hoidellut häntä tunteja. Katso huuliasi.
Ole kiltti, ei se motskari karkaa.
Pää kiinni. Mene piilottamaan pyörä.
Kiirehdi takaisin, nähdään huoneessasi ennen seitsemää.
Teen kaikki paskahommat ja sinä saat hauskat.
Nyt sinulla sitten seisoo, senkin persläpi.
Ei ole reilua.
Paquito!
Tule ylös!
Entä pyörä?
Jätä se. Tule tänne.
Ei ole mitään niin kivaa kuin vetää pää täyteen huumeita -
ja hormoneja -
ja seota niin kuin sinä, lutka.
Anna avaimet! Emme varasta pyörää!
Miksemme? Meillä on ostaja.
Selitän myöhemmin. Nähdään messussa.
Menemmekö siis koululle?
Nyt enemmän kuin koskaan ennen.
Minä sekoan.
Varmasti.
Rakas Enrique, Ignacio tässä.
Olen unelmoinut tästä hetkestä niin paljon.
Vuodet ovat vierineet, mutten koskaan unohtanut sinua.
Meidän pitää tavata uudelleen, kunhan et ole humalassa.
Haluan kertoa elämästäni ja kuulla omastasi -
samalla kun syömme kermakakkua leivoskaupassa -
kuten viikonloppuvapailla koulusta.
En halua monimutkaistaa elämääsi.
Tiedän, että olet naimisissa ja sinulla on lapsi.
Tiedän, että asut viereisessä kaupungissa, -
että olet perse auki ja että haluaisin auttaa sinua.
Tällä hetkellä minulla on muuta tekemistä, -
mutta selitän kaiken leivoskaupassa.
Odotan siellä kuudesta seitsemään.
Tulethan?
Palvon sinua.
Niin?
Minulla on ikävä sinua.
Oletko purkanut kaikki laatikot?
En edes puolia.
Tarvitsetko apua? Auttaisin mielelläni.
Paras jos et kuitenkaan, Martín. Kiitos.
Voinko soittaa myöhemmin?
Olin juuri lukemassa.
Annathan anteeksi.
Älä ole niin helvetin herkkä!
Soitan hetken päästä.
Tee se, vaikka olisikin myöhä.
Näimme Saran ensimmäiset elokuvat täällä.
Ja "Aamiaisen Tiffanylla".
Enrique ja minä koskettelimme täällä ensimmäistä kertaa.
Polveni tärisevät jo ajatuksestakin.
Tapaan hänet kuudelta leivoskaupassa.
Älä innostu liikaa. Muistathan, että hän on naimisissa.
Jossei Isä Manolo olisi erottanut meitä...
Mitä tekemistä hänellä on asian kanssa?
Kaikki!
Se pappi on minulle paljon velkaa, ja on takaisinmaksun aika.
En pidä sinusta tuollaisena.
Onko sinulla mitään jäljellä?
On.
Mitä?
Kokkelia.
Otetaan vähän!
Täälläkö?
Totta kai.
Kukaan ei ole ulkona vielä.
Hemmetin homo, -
vauhtia.
Kynnellinen naiselleni Pacalle.
Toinen vielä. Uskon pareihin.
Kaksi panoa, kaksi kinkkua, kaksi tyttökaveria.
Kaksi ratsasti yhdessä. Kaksi tien päälle.
Senkin sika!
No niin, mennään kouluun.
Vauhtia, tyttö!
Tassua toisen eteen.
Tämä oli kouluni.
Olen poikki. Onko sinulla mitään jäljellä?
Hiljaa.
Se on alkanut.
Toivon Jumala, joka Pyhän Hengen voimalla -
täyttää meidät ilollaan ja rauhallaan...
Tuo on Isä Manolo.
Hän näyttää niin vanhalta.
Ei hän mikään lapsi enää ole.
Niin kai.
Zahara, tämä on hullua.
Jänistätkö, lutka?
En, mutta kappeli on niin pieni, ettemme voi piiloutua mihinkään.
Kun hän näkee meidän tulevan, -
hän tekee sen, mitä Jeesus teki ostajille temppelissä.
Hän ajoi heidät pois ruoskalla ja hän oli sentään Jeesus!
Joten tämä mies, joka on mielestäsi niin epätäydellinen...
Tunnustan Jumalalle, Kaikkivaltiaalle -
ja teille, veljeni: -
olen tehnyt syntiä ajatuksin, sanoin, -
teoin ja laiminlyönnein.
Virheideni kautta.
Virheidesi kautta.
Virheideni kautta.
Virheidesi kautta.
Tuskallisimman virheeni kautta.
Rukoilen Pyhää Mariaa, ikuista neitsyttä, -
enkeleitä ja pyhimyksiä -
ja teitä, veljeni -
puhumaan puolestani Herramme edessä.
Jumala, osoita meille armoa, -
anna meille meidän syntimme anteeksi ja saata meidät ikuiseen elämään.
Jeesuksen Kristuksen, Herramme kautta.
Sehän nähdään.
Olkoon Jumala kanssanne.
Hänestä voisi olla hyötyä.
Jumala siunatkoon teitä -
Isän, Pojan ja -
Pyhän Hengen nimeen.
Menkää rauhassa.
Toivotaan niin.
Mene takaisin makuusaliin ja lepää hieman.
Kiitos, Isä.
Jos olen sakastissa liian kauan, älä jää odottamaan.
Tavataan asuntolassa lounasaikaan ja mennään syömään, -
kultaseni.
Söpöä.
Jumalaista.
Huomenta, Isä Manolo.
Mitä haluatte? Ette voi tulla tänne!
Olen entisen oppilaanne, Ignacio Rodríguezin, sisko.
Ette silti voi tulla tänne!
Ettekö muista Ignaciota?
Meillä on ollut paljon oppilaita.
Mutta ei ketään hänen kaltaistaan.
Tuon tärkeän viestin häneltä.
Hän voi antaa sen itse minulle.
Ei voi.
Hän kuoli onnettomuudessa.
Olen pahoillani.
Menkää nyt.
Menkää!
- Mene piiloon! - Sain kaiken.
Mene piiloon, hän tulee!
Ignacio...
Käskin sinun lähteä! Mitä teet täällä?
Samaa kuin tekin, muistelen Ignaciota.
Painu ulos!
Meidän on puhuttava, Isä.
Se vie vain hetken.
Sano sanottavasi ja mene!
Puhummeko pimeässä?
Ei se minua haittaa.
Olen tottunut tekemään töitä pimeässä.
Mitä haluat?
Paremman elämän -
ja paremman vartalon.
Mitä tekemistä minulla on parannustesi kanssa?
Voit auttaa rahoittamaan ne.
En usko, että Ignacio on kuollut -
tai että olet hänen sisarensa.
En edes usko sinun olevan nainen.
Jätätkö minut lukkojen taakse?
En halua kenenkään tulevan vahingossa sisään.
Nyt kerrot, miksi olet täällä!
Menen asiaan.
Tämä on Ignacion kirjoittama tarina.
Hän noudatti neuvoanne ja jatkoi kirjoittamista.
Minulla on ystävä, -
joka on töissä Diario 16 -lehdessä.
Häntä kiinnostaisi julkaista tämä tarina.
Ensin haluaisin teidän mielipiteenne.
Ette ole vain Ignacion kirjallisuuden opettaja, -
vaan myös yksi tarinan päähenkilöistä.
Lukekaa tästä.
Joka kuukausi pojat, jotka pääsivät kunniataululle, -
eli saivat parhaat arvosanat, -
palkittiin vapaapäivällä maaseudulle.
Meillä oli aina mukana kirjallisuuden opettajamme, -
Isä Manolo.
Ei!
lgnacio!
Verinoro jakoi otsani kahtia.
Minusta tuntui, että sama tapahtuisi elämälleni.
Se olisi aina jakautunut, enkä mahtaisi sille mitään.
Avatkaa ovi, Isä. Minä täällä.
Mikä hätänä?
On tapahtunut ryöstö.
Missä?
Kappelissa.
Luultavasti messunne jälkeen.
Puuttuiko teiltä mitään?
Ei.
Pikari, lautanen, kannu, mausteikot...
Ne on löydettävä!
Pojat eivät saa kuulla tästä.
Hyvä on.
Eikä kukaan saa häiritä minua, paitsi sinä.
Oliko tuo Isä José?
Ignacio vihasi häntä.
Lyökö hän vielä oppilaita?
Hän ei koskaan koskenutkaan Ignacioon.
Se olikin rehtorin etuoikeus.
Lyhyesti sanottuna haluan miljoonan käteisenä.
Muuten Diario 16 julkaisee koko tarinan.
Ei minulla ole miljoonaa pesetaa, eikä ainakaan käteisenä.
Mutta voit hankkia ne.
Jos et pane pahaksesi, lähden nyt.
Olen sanonut mitä halusinkin.
Mutta lukekaa eteenpäin, se vain paranee.
Avain.
Odota.
Odota, kunnes välitunti on ohi.
Se vie vain hetken.
Tulit siis kiristämään minua.
Kerro Ignaciolle, että hän arvostaa liikaa näitä sivuja. Ne ovat roskaa!
Roska myy!
Meistä tulee bestseller-pari.
Ja Diario 16:n toimittaja tietää sen.
Sinulla ei ole varaa uhkailla ketään.
Ihmiset uskovat minua, eivät sinua.
Ei, ihmiset ovat muuttuneet. Nyt on vuosi 1977.
Tämä yhteiskunta asettaa minun vapauteni teidän tekopyhyytenne edelle.
Jos kohtelimme Ignaciota niin huonosti, niin miksi hän palasi?
Miksei hän ilmiantanut meitä tai vaihtanut koulua?
Hän palasi, koska oli rakastunut -
luokkatoveriinsa.
Enrique Serranoon.
Muistatteko hänet?
Muistan.
Haittaako, jos jatkan lukemista?
Koulussa oli paljon juhlia.
Tärkein oli Rehtorin päivä.
Silloin pidettiin urheilukilpailuja -
ja uskonnollisia näytelmiä, ja söimme erikoisaterian.
Tule mukaani, Ignacio.
Tule mukaan!
En ole syönyt.
Laulat paremmin niin.
Tiedätkö uudet sanat?
Minulla on lunttilappu, jonka Isä Manolo antoi minulle.
Sano häntä pääpastoriksi.
Hänestä tuli tänään koulun rehtori.
Tiedän.
Älä vastaa.
Kun laulat, katso häneen, -
kuin ruokailuhuoneessa ei olisi ketään muuta.
Ymmärrätkö?
Ymmärrän.
Isä José sijoitti minut huoneen keskelle.
Tuntui oudolta olla kaikkien niiden ruokailevien pappien edessä, -
ja minua pelotti vähän, -
mutta kaikki katsoivat minua ystävällisesti, paitsi Isä Manolo, -
joka näytti olevan purskahtamaisillaan itkuun.
Ja nyt, -
Isä José Manuel, -
syntymäpäivälahjaksi, -
Ignacio laulaa -
yhden lempilauluistanne.
"Torna A Sorrento".
Uuden sanoituksen, "Puutarhurin", -
kirjoitti Isä José Manuel, -
minun nöyrällä avustuksellani.
Milloin vain olet valmis, Ignacio.
Luulin, ettet pidä minusta.
Päinvastoin!
Aina kun katsoin sinua, katsoit poispäin.
Koska sait minut hermostuneeksi.
Ja nytkö en saa?
Et.
Tulkaa sisään.
Voinko auttaa?
Ettekö tunnista minua, Äiti?
Onko maailma muuttanut minua niin paljon?
Äiti Soledad!
Mitä teet täällä?
Olen tullut jäädäkseni.
Jäädäksesikö?
Sara on niin kaunis!
Tähän taloonko?
Et.
Et koskaan.
Siitä on niin kauan aikaa.
Kuka muistaisi, vaikka olisin tehnyt jotain, mitä ei olisi pitänyt?
Se on mahdotonta.
Ei Jumala sinua hylkää -
vaan minä, -
nunnakuntani nimissä.
Mikä on vialla?
En saa unta.
En minäkään.
Se, mitä teimme elokuvateatterissa, ei ollut oikein.
Minä pidin siitä.
Niin minäkin.
Luulen, että se oli syntiä ja Jumala rankaisee meitä.
Jumalako?
Minä en usko Jumalaan.
- Mihin sitten uskot? - Olen hedonisti.
- Mikä se on? - Ihminen, joka pitää hauskaa.
Luin siitä tietosanakirjasta.
Mikä on?
Kuuletko?
Isä Manolo!
Avaa ovi! Vai pitääkö minun murtaa se -
ja antaa koko koulun tietää, mitä sinä teet?
Ignacio.
Tiedän, että olet siellä!
Näin jalkasi.
Kuulen sinun hengittävän.
Ignacio!
Emme tee mitään!
Tulkaa ulos!
Hoidan sinut myöhemmin!
En jätä Ignaciota yksin sinun kanssasi.
Kuinka kehtaat!
Häivy täältä välittömästi!
Enrique, kiltti.
Tee kuten hän sanoo.
Tule tänne.
Mitä teitte siellä?
Emme mitään.
Ettekö mitään?
Vannon, Isä.
Miksi ovi sitten oli lukossa?
Tule.
Tule kanssani kappeliin.
Kello!
Mitä oikein ajattelet?
Luulen, että olen kadottanut uskoni tällä hetkellä, -
joten en enää usko Jumalaan tai Helvettiin.
Koska en usko Helvettiin, niin en pelkää, -
ja ilman pelkoa pystyn mihin vain.
Unohdamme tämän, Ignacio.
Vaikka haluaisin, niin en voi olla sinulle vihainen.
Mutta lupaa, että se mitä tänään tapahtui, ei toistu.
Entä Enrique?
Mitä hänestä?
Rankaistaanko häntä?
Minun pitäisi erottaa hänet!
Olen varma, että hän oli vastuussa kaikesta tästä.
Ei, minä olin.
Älä itke.
Hänellä on huono vaikutus sinuun.
Haluan vain sinun parastasi.
Jos ette erota häntä, teen mitä ikinä haluatte.
Hys, hiljaa.
Myin itseni ensimmäisen kerran tässä sakastissa -
estääkseni Enriquen erottamisen.
Mutta Isä Manolo huijasi minua.
Vannoin, että jonain päivänä hän vielä maksaisi siitä.
Jaloillenne!
Kädet niskan taakse!
Ja yksi!
Vaihto!
Vauhtia, Enrique! Myöhästymme bussista!
Olen iloinen, että tulit!
- Olet paremmannäköinen ilman partaa. - Kiitos.
Mitä sinä teet?
Luen tarinaasi uudestaan.
- Etkö pitänyt siitä ensimmäisellä kerralla? - Tietysti!
Katso sitä.
En voinut vastustaa muistiinpanojen tekemistä. Vanha tapa.
Ei se mitään. Se on sinun kopiosi.
Kiitos.
Okei, hmm.. Miten sanoisin tämän?
Uskon, että tästä tarinasta tulisi hyvä elokuva -
ja haluaisin ohjata sen.
Oikeastiko?
Pelleiletkö kanssani?
En koskaan vitsaile työasioista.
Mutta kerro ensin, kuinka paljon haluat oikeuksista.
Mistä oikeuksista?
Tarina on sinun!
Tee sille mitä hittoa haluat!
Piditkö siitä oikeasti?
Myönnän, että kun sanoit sen perustuvan lapsuuteemme, -
tunsin...
pientä huolestuneisuutta.
Mutta olin hyvin liikuttunut.
Olen niin onnellinen.
Muista, että olen näyttelijä ja haluan pois Kimalaisesta.
Kyllä, tiedän sen.
Olisit täydellinen Enrique Serranona.
Alastomana sängyllä -
Zaharan kirje tyynyllä.
Enrique Serranonako?
Luulen, että näyttelisin mieluummin Zaharaa.
Zaharaa, sinäkö?
Olet hullu!
- Miksi? - No...
Olet rakenteeltasi liian voimakas. Et ole sopiva.
Martín, meillä on tarinamme!
Voin laihtua! Voin sopia osaan!
Olen tottunut siihen teatterissa. Kuin De Niro...
Ota kopio.
"Vierailusta"?
Niin.
Ignacio ja minä aloitamme käsikirjoituksesta.
Jos aiot ohjata sen, on parasta, että kirjoitat sen itse.
Selvä, Ignacio.
Ángel! Ala kutsua minua Ángeliksi, -
tai et ikinä totu siihen.
Voisitko ajaa?
Vapisuttaa hieman.
Olen yllättynyt, että pystyt edes kävelemään kaiken ottamasi jälkeen.
Meidän oli pakko juhlia, eikö niin?
Luulin, että puhuisimme projektista.
Puhutaan myöhemmin.
Meillä on aikaa.
Muistatko?
Muistanko mitä?
Ei mitään.
Olet todella pilvessä.
Mitä minun pitäisi muistaa?
Ei mitään.
Pysäytä tähän.
Onko kaikki tämä sinun?
Ei, ei millään. Olen vain vuokrannut tämän.
Älä innostu liikaa. Sisällä on oikea kaaos.
Miten olisi uinti?
Se tekisi sinulle hyvää.
Minkälaista vesi on?
Se odottaa sinua.
Ojennatko minulle tupakan?
Et ollut tosissasi Zaharan esittämisestä, ethän?
Todellakin.
Minäkään en vitsaile työasioista.
Ei puhuta töistä sitten.
Mitä aiot tehdä?
Nukutko täällä vai palaatko Madridiin?
Jos haluat, jään.
Mutta, vartaloista puheenollen, -
jos näytän liian miehiseltä, voin laihduttaa.
Olen todella joustava, voin tehdä mitä vain.
Saat minut hämmennyksiin, Ángel.
Kerroit tuon jo minulle.
Ja kerroit laihtumisestasi minulle.
Miksi emme puhuisi selvästi?
En voi sanoa sitä enää selvemmin.
Olen näyttelijä.
Tuhlasin kolme vitun vuotta tekemällä paskaa Kimalaisen kanssa.
Tämä on ensimmäinen mahdollisuuteni saada loistava osa -
enkä anna sen karata käsistäni.
Et voi esittää Zaharaa.
En ensikatsomalta, mutta anna minulle aikaa!
Olet hyvä ohjaaja, -
ja teen mitä vain!
Sinun pitää vain luottaa meihin molempiin.
Olen yrittänyt.
Mutta en voi luottaa sinuun.
Mikset?
En yksinkertaisesti tunnista sitä Ignaciota, jonka tunsin koulussa.
Sitä, joka rakasti "Cuore Mattoa" ja monia muita asioita.
Minun mieltymykseni ovat muuttuneet.
Sekö sinua vaivaa?
Ei.
Ihmiset muuttuvat ajan mittaan.
Et sinä.
Et vain yksinkertaisesti ole Ignacio.
Kuka hitto sinä olet päättämään kuka olen tai en ole?
Kuinka sinä kehtaat?
Miksi en ole Ignacio?
Koska en muista laulua vuosien takaa?
Siitä huolimatta.
Koska en ime sinun munaasi?
Jos olisin pysynyt poikana, jonka tunsit, olisin nyt kuollut.
Minä olen jo.
Kuolemanväsynyt.
Menen nukkumaan.
Mitä sinä teet?
En minä tiedä.
Kerro sinä.
Kerro mitä?
Esitänkö minä Zaharaa.
Riippuuko jäämisesi siitä?
Ei!
Mutta jos en esitä Zaharaa, ei ole elokuvaa.
Sitten en tiedä, miksi olet täällä, kullinkiusaaja.
Ala painua!
Miten helvetissä päätin tavata sinut uudestaan, vitun homo!
"Nainen heittäytyi krokotiilejä täynnä olevaan altaaseen -
eläintarhassa, joka oli täynnä vierailijoita.
Kun ensimmäinen krokotiili hyökkäsi, nainen halasi sitä, -
silminnäkijän mukaan.
Krokotiilit ahmivat naisen, -
joka ei koskaan valittanut, -
parissa minuutissa."
Hirvittävä kuolema!
No...
Hän ei edes aukaissut suutaan.
Mitä mielessäsi liikkuu?
Nälkäisiä krokotiileja.
Hei!
Hei, tule sisään.
Se on se toimittaja.
Miksi olet täällä?
Haastatellaksesi minua?
En. Tai, olen.
Kummin on, söpöliini?
En ole toimittaja, olen näyttelijä.
Ja haluaisin sinun auttavan minua henkilöhahmon valmistelemisessa.
Minkä henkilöhahmon?
Transvestiitin, joka imitoi muun muassa Sara Montielia.
Se olen minä! Miksi he eivät anna osaa minulle?
Koska sinä et ole näyttelijä, olet ainoastaan homo.
Sinun on opittava, miten olla kohtelias, -
koska tuolla tavalla ei kohdella naista!
Olen pahoillani.
Opastatko sinä minua?
Ja miten sinä maksaisit minulle, kulta?
Tuota minä juuri etsin!
Kaksi minuuttia.
Me puhumme myöhemmin.
Olen valmis.
Kaikki mitä teet, on hyväksi minulle.
Se ilahduttaa minua.
Nähdään myöhemmin.
Ortigueira, 6 kilometriä.
Hei.
Mitä sinulle saisi olla?
Olut.
Anteeksi, että kysyn, mutta mistä sait tuon sytyttimen?
Et ole täältäpäin.
Varastin sen ystävältäni.
Hänen perheensä asuu täällä.
Ehkä tunnet hänet. Hänen nimensä on Ángel Andrade.
Kyllä.
Tuo on hänen taiteilijanimensä.
Totta kai tunnen hänet.
Tunnetko?
Kyllä, erittäin hyvin.
Mahtavaa.
Kuka siellä on?
Enrique. Olin Ignacion kanssa samassa koulussa.
Häivy, tai minä kutsun poliisit.
Anteeksi.
Oletko sinä Enrique Goded?
Olen.
Minä olen Ignacion äiti.
On ilo tavata teidät.
Tule sisään.
Kiitos.
Olen pahoillani kälyni puolesta.
Sydänongelma on minulla, mutta hän on se, joka pelästyy.
Ei se mitään.
Ignacio puhui sinusta paljon.
Olimme todella hyviä ystäviä.
Tiedän.
Viimeksi kun hän kävi täällä, hän kirjoitti sinulle kirjeen.
Kirjeenkö?
En koskaan saanut sitä.
Siitä on jo kolme vuotta.
Hän ei tiennyt osoitettasi, joten hän lähetti sen Kulttuuriministeriölle.
Siinä tapauksessa en ole yllättynyt.
Hän oli jo kuollut siihen mennessä, kun se palautettiin.
Mennään ruokasaliin.
Tuo on poikani Juan.
Nuorempi poikani.
Hän on teatterissa.
Hän vaihtoi nimeään.
Hänen mielestään on olemassa liian monta Juania.
Hän haluaa jopa minun kutsuvan häntä Ángeliksi.
Haluaisin nähdä Ignacion huoneen.
Rehellisesti sanottuna, hänellä ei ollut huonetta.
Mutta kun hän tuli käymään, hän käytti ullakkoa.
Haluaisitko nähdä sen?
Menemme yläkertaan!
Juan poltti kaiken.
Muistiot, vaatteet...
Kaiken paitsi nuo lehdet.
Eikö ole mitään jäljellä siitä, mitä Ignacio kirjoitti?
Ei.
Sääli!
Oletteko tekin kustantajalta?
En. Miltä kustantajalta?
Pian Ignacion kuoleman jälkeen -
tuli mies, joka oli vastuussa nuorten kirjailijoitten julkaisuista, -
tai niin hän sanoi.
Hän yritti epätoivoisesti saada käsiinsä Ignacion tarinoita.
Muistatteko hänen nimeään, tai julkaisijan nimeä?
En, mutta hän oli hyvin järkähtämätön.
Joten kerroin totuuden siitä, että Juan poltti kaiken, -
ja hän jopa pyysi Juanin osoitetta.
Annoin hänelle tietysti väärän osoitteen.
Luulen, että mies oli puoliksi hullu.
Tässä on Ignacion kirje.
Sitä ei koskaan poltettu, -
koska en kertonut Juanille, että se palautettiin.
Kiitoksia, rouva.
Älä arvostele minun Juaniani.
Hän on hyvä poika, -
mutta hänen veljensä kuolema todella vaikutti häneen.
Juuri hän löysi Ignacion.
Parahin Enrique.
Viimein sain sinusta uutisia.
Luin siitä lehdistä.
Olet ohjannut ensimmäisen elokuvasi, äijä.
Vaikka se olikin maanalainen.
Ja ajatella, että minä olin meistä se elokuvaintoilija!
Ilahdut kuullessasi, että minä kirjoitan vielä.
Liitän mukaan tarinan, josta tulisi suurenmoinen elokuva.
Isä Manolo oli sen innoittaja.
Ihmeellistä kyllä, törmäsin häneen toissapäivänä Valenciassa.
Vierailen äitini luona nyt, mutta asun Valenciassa.
Olen tarkistanut, hän ei enää ole pappi.
Hän kutsuu itseään sukunimellään, Berenguer.
Hän työskentelee kustantamolla, on naimisissa ja hänellä on poika.
Ajattelin: Hän oikein odottaa kiristämistä!
Joten kirjoitin "Vierailun", tarinan, jonka lähetän sinulle.
Ole kiltti ja lue se.
Tällä hetkellä tarvitsen todella paljon rahaa -
ja aion saada sitä siltä kusipäältä.
Hän on minulle paljon velkaa, -
ja nyt hänen on aika maksaa.
Kirjoita minulle, niin kerron sinulle loputkin tarinasta.
Tahdon vain kuulla sinusta.
Voin jakaa tämän tarinan vain sinun kanssasi.
Rakastan sinua.
Sinun Ignaciosi.
Minä avaan.
Mitä sinä tahdot?
Tulin pyytämään anteeksi.
Annan sinulle alushoususi. Unohdit ne.
Kiitos.
Olen todella pahoillani siitä, mitä sanoin.
Perun kaiken sanomani.
Jos olet vielä kiinnostunut, niin "Vierailu" on sinun.
Tee se miten ja kenen kanssa ikinä tahdotkin.
Oletko laihtunut?
Olen. Teen todella töitä sen eteen.
Tahdon laihtua lisää. Ja otan tunteja.
Mitä tunteja?
Kuinka olla kuningatar.
Työskentelen parhaan Sara Montiel -imitaattorin kanssa.
Hän esiintyy Bambolassa, homo-klubissa.
Olen siellä tarjoilijana.
Voin opiskella kuningattaruutta entistä lähempää.
Sinä siis mietit edelleen Zaharaa.
Niin.
Antaisit minun vain koe-esiintyä.
Kiitos.
Sinullako se olikin!
Niin, unohdit senkin.
Ignacio, tahtoisin puhua...
Jos et kutsu minua Ángeliksi, -
en usko, että otat minut todesta.
Ángel, olen varma, että olet hyvä näyttelijä, -
nyt enemmän kuin koskaan.
Annatko siis minun koe-esiintyä?
Koe-esiintyminen toimi parin kuukauden ajan, -
tarpeeksi kauan, jotta ehdin heittäytyä "Vierailun" kuvauksiin -
kuten nainen, joka heittäytyi krokotiileille -
ja halasi niitä niiden syödessä häntä.
Olet muuttanut lopun.
Niin.
"Vierailu" ei voi loppua onnellisesti kuten sinun tarinasi.
Miksi ei?
Zahara ei voi vain lähteä koulusta.
Hän on uhka papeille.
Ja tiedämme, mihin kirkko pystyy.
Mutta tämä loppu on todella raskas.
Sinulle, näyttelijänä, se on paljon kiinnostavampi.
Oletko sitä mieltä?
Tietenkin.
Kuvasin "Vierailun" kunninanosoituksena Ignaciolle.
Kirjeessään hän sanoi toivovansa näkevänsä sen valkokankaalla.
Tein sen myös selvittääkseni Juanin mysteerin.
Hän antoi minun tunkeutua itseensä useasti, -
mutta vain fyysisesti.
Olimme lopettelemassa kuvauksia ja hänen mysteerinsä oli edelleen koskematon.
Mutta viimeisenä päivänä -
meillä kävi vieras.
Hiljaisuus!
Ja.. kamera pyörii!
Pyörii!
"Vierailu" 91, 1, ensimmäinen otos.
Zahara, kulta!
Toimintaa!
Pojat ovat tunnilla, ja minä olen kyllästynyt riitelemään.
Päästä minut ulos!
Tahdotko kidnapata minut?
Avaa ovi!
Minun on käytävä kusella, ostettava tupakkaa ja hommattava piikki!
Vaikka minulla olisi rahat, -
kuinka voin olla varma, ettet kiristä minua enää?
Et koskaan voi olla varma.
Se on kostoni.
Päästä minut ulos tai huudan!
Rakastin Ignaciota.
Ei 10-vuotiasta poikaa rakasteta. Se on ahdistelua, hyväksikäyttöä!
Rakastin häntä.
Ole kiltti, päästä minut ulos!
Minut on lukittu sisälle!
Hän uhkaa paljastaa meidät.
Hän tahtoo miljoona pesetaa sulkeakseen suunsa.
Jos annat hänelle pesetankaan, et koskaan lakkaa maksamasta.
Tiesin, että tapaisimme uudestaan, senkin rotta!
Tunnetko hänet?
Tunsit hänet paljon paremmin kuin minä.
Se on Ignacio Rodríguez.
Ignacio!
Ei voi olla!
Meidän on tehtävä selvää hänestä.
Hän on uhka koko seurakunnalle!
Hän haluaa sanoa jotakin.
Annetaan hänen sanoa sanottavansa.
Jos aiotte tappaa minut, -
tahtoisin tunnustaa ensin.
Tunnustaa mitä?
Kiitos sinun, meillä ei ole tästä ulospääsyä.
Sinun on pysyttävä rauhallisena.
Minä hankkiudun eroon ruumiista.
Miten?
On parasta, ettet tiedä mitään.
Se oli itsepuolustusta, Isä.
Hän olisi tehnyt elämästämme sietämätöntä.
Niin, -
niin kai.
Eikä todistajia ole.
Voi Luoja.
Niin, -
mutta Hän on meidän puolellamme.
Poikki!
Se on siinä, pojat!
Tämä on hyvä. Entä se toinen?
Antakaa minulle myös numero 1.
Hyvin tehty, pojat.
Ei, se oli mahtavaa.
Onko jokin vikana, Ángel?
Ei.
Nähdään myöhemmin.
Se meni todella hyvin.
Laskekaa se alas! Kuka olette?
Elokuvasi konna.
Isä Manolo!
Herra Berenguer.
En ole enää edes isä omalle pojalleni.
Ulos!
Luin lehdestä sinun olevan täällä.
Menkää juomaan kuumaa hunajamaitoa, ottakaa aspiriini -
ja jättäkää minut rauhaan.
Minulla on paljon tekemistä. En voi tuhlata aikaani teihin.
Etkö edes saadaksesi tietää, kuinka Ignacio kuoli?
Tai kuka tappoi hänet?
Ja pitääkö se yhtä elokuvasi kanssa?
Sanokaa sanottavanne ja häipykää.
Asuin Valenciassa.
Olin töissä julkaisijalla, joka auttoi nuoria kirjoittajia.
Kolme vuotta sitten sain tarinan nimeltä "Vierailu".
Se oli Ignacio Rodríguezin kirjoittama.
Ignacio Rodríguez soittaa uusien kirjailijoiden antologiasta.
Etkö kertonut hänelle, että hänet hylättiin?
Kerroin, mutta hän vaatii saada puhua kanssanne.
Hän on linjalla.
Herra José Manuel Berenguer?
Niin.
Pidän enemmän Isä Manolosta.
Suokaa anteeksi?
Oletteko te "Vierailun" kirjoittaja?
Olen.
Päätimme olla sisällyttämättä sitä "80-luvun novelleihin".
Olen pahoillani.
Meidän on puhuttava.
Enpä usko. Minulla ei ole mitään sanottavaa.
Mutta minulla on.
Kävin St. Johnin koulua.
Olitte kirjallisuuden opettajani -
ja sairaan rakastunut minuun.
Muistan, kuinka syleilitte minua takaapäin -
samalla kun julistitte rakkauttanne.
En voi uskoa teidän unohtaneen.
Muistan yhä, kuinka nappinne -
upposivat selkääni.
Oletteko todella unohtanut?
Odotan teitä taloni luona kello 07.00.
Osoitteeni on kirjeen takapuolella, Isä Manolo.
Työnnä ovea.
Se on vain jumissa.
Se ei ollut Ignacio, jota minä ja sinä rakastimme.
Hei, herra Berenguer.
Olen Ignacio.
Olkaa hyvä ja tulkaa sisään.
Kyllä, olen narkkari, -
mutta tahdon lopettaa, ja ajattelin, että voisitte auttaa minua.
No, tiedän erään klinikan.
Niin minäkin, mutta haluan hieman kunnostaa itseäni ensin.
Tiedän, että minulla on jumalaiset rinnat, mutta kaikki muu...
Joka tapauksessa, en ala jaaritella siitä.
On kallista näyttää hyvältä, Isä Manolo.
Luulen, että miljoona hoitaisi asian.
Miljoona?
Kyllä, käteisenä, niin huuleni ovat sinetöidyt. En sano sanaakaan.
Olet järjiltäsi!
Seksuaalista häirintää ei katsota hyvällä, Isä Manolo.
Mitä vaimonne sanoisi, tai pomonne?
Et ole missään asemassa kiristämään ketään.
Voisin pidätyttää sinut tänä iltana.
Hyvä on.
Te soitatte poliisit, minä soitan vaimollenne ja lehdistölle.
Kiristäjä ei voi olla yhtä puolustuskyvytön kuin sinä.
Usko minua, tiedän mistä puhun.
Juan, mene takaisin huoneeseesi.
Haluan katsoa televisiota.
Katso myöhemmin, me puhumme liikeasioista.
Minulla ei ole mitään sitä vastaan, että hän jää.
Ei varmastikaan.
Hän on veljeni, hän huolehtii minusta.
Tai niin äitini luulee.
Minä olen herra Berenguer.
Yksi miljoona, asia on loppuunkäsitelty.
Haluatko minun kutsuvan häntä Juaniksi -
vai Ángeliksi?
Kiristyksestä tuli sijoitus minulle.
Vierailin veljeksillä usein, jotta voisin tavata Juania.
Muistatko Don Narcison, sen natsin?
Hän rakastaa kuvituksiani. Katso tätä.
Ja tässä on toinen... Katso, tämä on kaunis.
Ja tämä...
"Espanjan lapset"
Toin sinulle nämä.
Pidin Ignacion onnellisena pienillä rahamäärillä.
Ja jatkoin vitkuttelemista.
Himoitsin Juania -
yhä enemmän joka päivä.
Hei!
Toitko fyrkat?
Voin antaa vain 50 tuhatta.
Sanoit, että voit tuoda miljoonan.
Sanoin, että he kertovat minulle tänään, saanko lainan.
He sanoivat kyllä, -
mutta he haluavat varmistaa takaukseni.
Tarvitsen kolme lisäviikkoa.
Kolme viikkoa!
Olen narkkari. Etkö ole huomannut?
Voisin olla kuollut kolmen viikon päästä.
Oletko lähdössä?
Miltä näyttää?
Haluan nähdä äitini ennen kuin kirjoittaudun sisään.
Hän saa nähdä nämä hampaat ja tämän naaman, ja se on sinun vikasi.
Älä ole epäreilu, Ignacio, teen kaiken minkä voin.
Tee enemmän.
Olen poissa viikon.
Kun tulen takaisin, haluan sen miljoonan.
Olet pahoillasi, jos sinulla ei ole sitä. Olen kyllästynyt viivyttelyyn.
Yritän kiirehtiä rahoja, mutta...
Isä.
Mennään.
Autanko sinua?
Totta kai, ota Olivetti, se on painavin.
Kun kerran olet siinä, ota tämäkin.
Pysäytä tuo taksi.
Taksi!
Näkemiin, Isä.
Näkemiin. Avaa tavaratila, kiitos.
Kaulahuivini.
Anteeksi.
Tulen kaulahuivini takia. Se taisi jäädä tänne.
Onpa se pehmeä.
Silkkiä.
Ota se.
Totta puhuen, jätin sen tänne sinua varten.
Lopeta jo. Minä en ole Ignacio!
Onneksi.
Paljonko kello on?
12.30.
Antoiko hän sinulle mitään minua varten?
Ignacioko? Ei.
Vittu!
Minun piti maksaa koulumaksuni tänään.
Opiskeletko sinä?
Opiskelen. Draamaa.
Olen näyttelijä.
Itsekäs paska!
Hän tiesi, että minun pitää maksaa tänään, eikä antanut minulle mitään.
Arvata saattaa, että maksoin hänen maksunsa.
En ollut kertonut Ignaciolle, -
mutta pankki oli myöntänyt minulle kahden miljoonan lainan.
Nostin ensimmäisen miljoonan.
Kerroin vaimolleni meneväni ulkomaille konferenssiin.
Hän ei uskonut minua.
Se ei kai kiinnosta sinua.
Ei ensinkään.
Kuinka Ignacio kuoli?
Viikko, jonka minä ja Juan vietimme yhdessä, -
oli elämäni onnellisin.
Joka päivä ostin hänelle jotakin.
Vaatteita, korvalappustereot, videokameran.
Minä nautin lahjoista enemmän kuin hän.
Riisu paitasi.
Ota se pois!
Nyt on minun vuoroni!
Heti, ota nuo pois!
Näytä minulle munasi!
Jos aiot kuvata kaluani, -
älä näytä naamaani.
Liian myöhäistä.
En voi...
Sinä! Anna minulle fyrkkaa!
Miten äiti voi?
Hän sai jälleen sydänkohtauksen.
Mutta nyt hän voi hyvin. Minä se olen sairas.
Fyrkat!
Enemmän!
Tuossa on kaikki, mitä minulla on.
Haluan sen miljoonan nyt! Ei enää tekosyitä!
Ei enää viivyttelyä eikä enempää lahjoja.
Äiti!
Miten sinä voit, Juan? Onko Ignacio jo tullut?
On.
Mitä tapahtui tällä kertaa?
Sama kuin ennenkin, poikani, mutta...
Hän varasti eläkkeeni, ja minä olin juuri saanut sen.
Pitääkö tuo paikkansa?
Kyllä pitää, kultaseni.
Sano tädille, että minä lähetän hänelle rahaa.
Hän lupasi minulle menevänsä klinikalle.
Ja sinä uskoit häntä!
Tällä kertaa hän todella tarkoittaa sitä. Hän aikoo yrittää.
Sinun pitää auttaa häntä.
Miten?
Olemalla hänen kanssaan. Älä jätä häntä.
Lupaa minulle.
Lupaan.
Antoiko hän sinulle -
juuston ja makkarat?
Herkullisia!
Miksi sinä vaivauduit?
Valenciassa on ruokaa. Älä sinä tuhlaa rahojasi.
Ne ovat suosikkejasi. Säästin ne sinua varten.
Niitä ei saa Valenciassa.
Hyvä on, kiitos.
Paljon rakkautta, poikani.
Soita minulle, jos jotain tapahtuu.
Älä huoli, minä soitan.
Heihei.
Missä Ignacio on?
Minä tapan hänet!
Se oli Juanin idea.
Tai minun, en minä tiedä.
Ainoa ratkaisu oli päästä eroon hänestä.
Suunnilleen siten kuin juuri kuvasit.
Mutta ei yhtä väkivaltaisesti.
Kuinka keksit sen?
Ignacion kirjoittama tarina ei lopu sillä tavalla.
Sovittaessani sitä sain tietää, että Ignacio oli kuollut.
Kertoiko Juan sinulle?
Ei.
Keksin sen itse.
Kertoisitko vain, kuinka se tapahtui?
Sovin Juanin kanssa tapaamisen Jättiläishahmojen museolle.
Hänellä oli kaikki suunniteltuna.
Enemmänkin kuin miltä ensin vaikutti.
Minä ostan kaman, ja sinä annat sen hänelle.
Miksi minä?
Hän on minun veljeni, helvetti vie!
En ole mikään hirviö.
Luuletko, ettei tämä satu minuun?
Mutta hän pilaa meidän kaikkien elämän.
Mitä teemme jälkeenpäin?
Emme tapaa vähään aikaan.
Miksi emme?
Sanoit, ettei tulisi mitään tutkimuksia.
Varmuuden vuoksi.
On paras olla herättämättä epäilyksiä.
Menen hoitamaan äitiäni. Hän tarvitsee sitä.
Kun asiat rauhoittuvat, soitan sinulle ja menemme pois.
Onko sinulla rahat?
On.
Ei.
Mitä teen sillä aikaa, kun odotan?
Tee töitä, ansaitse rahaa. Tarvitsemme sitä.
Tilanne kotona on sietämätön.
Pyydä vaimoltasi anteeksi ja nauti pojastasi.
Kerro hänelle totuus.
Mitä?
Sano, että olet ollut toisen kanssa, -
naisen kanssa.
Anna minulle äitisi osoite.
Paras etten.
Silloin sinua ei houkuta tulla tapaamaan minua.
Mille ne nauravat?
Ne nauravat meille.
Minulle, vähintään.
Juan osti tappavan puhdasta heroiinia.
Hän antoi sen minulle, -
ja minä menin Ignacion luokse.
Yksin.
Tämä on viimeinen annokseni.
Mitä tarkoitat?
Minä lopetan.
Tällä kertaa minä todella lopetan.
Ennen kuin kasvoni ja muut hoidetaan, -
kirjoittaudun vieroitushoitoon.
Olen jo anonut paikkaa.
Hyvä.
Saat rahat huomenna.
Toivon niin.
Ennen puoltapäivää, okei?
Kirjoitin kaksi kirjettä varmuuden vuoksi.
Yhden kustantajalle ja toisen vaimollesi, -
ja kerroin kaiken, minkä olet heiltä aikojen saatossa salannut.
Tuo on tarpeetonta. Anna ne minulle!
Kun saan rahat. Ennen puoltapäivää.
Kauniit, eivätkö olekin?
Mitkä?
Minun rintani.
Kyllä, ne ovat ihanat.
Kiitos.
Autanko sinua?
Ei, ei.
Mene pois.
En halua piikittää sinun nähtesi.
Tehty.
Pysäytä tähän.
Mennään elokuviin tappamaan aikaa.
Tuntuu, että kaikki elokuvat kertovat meistä.
Mitä nyt?
Menen kotiin.
Haluatko minun tulevan mukaan?
Ei. Parasta, ettet tule.
Muista ottaa ne kaksi kirjettä.
Muistan.
Muuten olemme vaikeuksissa.
Hoidan kaiken, älä huoli.
Jos emme näe toisiamme vähään aikaan, -
anna minulle muutama video.
Lohduttaisi, kun näkisin meidät panemassa.
Olet hullu!
Mitä jos vaimosi näkisi ne?
Meidän on pakko polttaa ne. Minä hoidan sen.
Mennään.
Tule sisään hetkeksi.
Ei, otan taksin.
Sitten, -
näenkö sinua enää?
On kyse vain parista päivästä.
Taksi.
Soita minulle niin pian kuin voit.
Soitan.
Ignacio?
Enrique.
Mikä on?
Sinä!
Vihdoin!
Luin elokuvalehdestä, että sinä olet täällä.
Mitä kerroit hänelle?
Kaiken.
Nyt sinulla on vain minut, kulta.
Olet hullu.
Muista, että minulla on veljeni kirjeet, -
joissa sinua syytetään hänen kuolemastaan.
Teimme sen molemmat, rakkaani.
Kirjeissä mainitaan ainoastaan sinut.
Enrique, odota!
Enrique.
Onko kaikki hyvin?
Jätä minut rauhaan.
Vannon, että tapan sinut, jos ikinä näen sinua enää.
Nyt kun olen löytänyt sinut, en koskaan jätä sinua.
Totu siihen ajatukseen.
Mónica.
Voitko antaa minulle kyydin?
Totta kai.
Voitko?
Tule eteen.
Hei.
Kuka tuo oli?
Joku, joka etsi Enriquea.
Kuka siellä on?
Minä se olen.
Anna avaimet takaisin.
Tavarasi ovat eteisessä. Vie ne pois.
Taksini lähti jo.
Sinun pitää lainata autoa tai ajaa minut takaisin Madridiin.
Haluan tilata taksin.
Avenida del Aqua 11.
Enrique Goded, kyllä.
Kiitos.
Aioin kertoa sinulle kuvausten jälkeen.
Kertoa minulle mitä?
Että nimeni on Juan.
Että olen Ignacion veli, että Ignacio kuoli neljä vuotta sitten.
Tiesin sen jo.
Tiedän, että tiesit.
Mitä tarkoitat?
Äitini soitti kertoakseen, että olit käynyt talolla.
Arvasin, että olit saanut tietää kaiken.
Kun pyysit koe-esiintymistä, tiesitkö että tiesin?
Tiesin.
Ja silti jatkoit esittämistä?
Mitä muuta olisin voinut tehdä?
En valehdellut, tiesit kaiken.
En, en tiennyt, kaikkea muuta.
Tiesin, että olit ottanut Ignacion paikan ja että hän oli kuollut, -
mutten ikinä arvannut, että sinä tapoit hänet.
Tuossa taksi on.
Minä en tappanut häntä, se oli Berenguer! Ignacio kiristi häntä.
Ja sinä patistelit häntä!
Taksisi odottaa.
Et tiedä millaista on, kun on tuollainen veli -
ja elää pienessä kaupungissa.
Juan, -
taksi odottaa.
Miksi valitsit minut?
Et vieläkään näe minua Zaharana.
Teitkö sen vain pannaksesi minua?
Se oli uteliaisuutta.
Halusin nähdä kuinka pitkälle menisit -
ja kuinka paljon minä kestäisin.
Menisin paljon pidemmälle.
Niin varmaan menisitkin.
Sinun ei tarvitse selitellä enää.
Se ei ole minun. Se on Ignaciolta.
Rakas Enrique: Uskon, että olen onnistunut...
"Vierailun" julkaisemisen jälkeen -
Ángel Andradosta tuli suuri ihailun kohde.
Hänen hallituskautensa kesti kymmenen vuotta.
90-luvulla hänen uransa koki sekä ylä- että alamäkiä.
Hän nai Mónican, vaatetustytön.
Tällä hetkellä hän työstää ainoastaan tv-sarjoja. "
"Herra Berenguer -
ei kadonnut Ángel Andraden elämästä.
Hän alkoi vaatia rahaa ja kiristää häntä.
Eräänä iltana hänen ylitseen ajettiin, eikä auto pysähtynyt.
Autoa ajoi Ángel Andrade."
"Enrique Goded jatkaa kuvaamista yhtä intohimoisesti."